Translation ZALMEN BEHAR
ВЛАК НА ЖИВОТА
Имало едно време, в един малък "щетл",
еврейско село в източна Европа, през 5701-а година,
или през 1941-а от новият календар.
Беше през лятото, лятото на 1941-а,
месеца беше юли, мисля...
Мислих, че ще успея да избягам от това което видях,
което беше твърде много.
Бягах за да ги предупредя.
Моите, моят "щетл",
моето градче. Ето историята
на това градче така както си живеехме в него.
Равине!
Раби!
Какво има?
Равине! - Какво се е случило?
Равине! - Какво се е случило? Какво?
Разкажи им!
Остави ги да го направят.
Бог не им попречи.
"Виждаш ли? Гледай", каза ми,"гледай"
"Ти вече си луд"
Как да се измият опетнени очи,
очи които видяха твърде много?
Птиците, които летяха и пяха,
замлъкнаха неочаквано
и си тръгнаха завинаги,
отказвайки да останат
с хората... - Какво говориш?
Шломо,
кажи им за нацистите, нацистите.
Нали това правя. Нацистите.
За това говоря. За нацистите.
Един ден,
ще пътуваме в пространството, отвъд небето.
Знам го...
Вече няма пространство в сърцата ни,
ще го търсим на друго място.
Млъкни и седни,
ще им го разкажа аз.
Ще преведа.
Нацистите пристигнаха! - "Ой вейз мир"! (Помогни ни боже)
Не в нашия щетл, все още не.
В съседния оттатък планината.
Шломо ни носи ужасни новини.
Нацистката армия екзекутира или депортира към неизвестни места
всички еврейски семейства.
Мъже, жени, деца, старци. Цели градчета.
Слухът се потвърждава.
Никой не се е върнал, никой не е изпратил дори едно писмо.
Кажете ми, какво можем да направим?
Скоро нашето градче ще има същата съдба.
Не могат да затрият цели градчета без никой да си даде сметка.
Няма да вярваме на един луд човек.
Добре. Той е луд, това е лъжа, няма да правим нищо.
Но... ако казва истината,
Ще можете ли да спите тази вечер?
Какво ще кажете утре на вашите жени, на вашите деца,
на вашите внуци?
"Знаехме, но не повярвахме"
Трябва да намерим решение.
Сега! Още тази нощ!
Как ще запазим нашата общност?
Не знам... - Някаква идея...
Тишина!
Мислим.
Само едно дете да събудите, ще ви изхвърля всичките.
Раби, как ще мислим без да говорим?
Опитайте. - Сетих се!
Имам идея! - Хайде кажи!
Ще купим оръжие и ще се защитаваме.
Да убиваме? - Ще ги изплашим. Не да убиваме?
Защо извърташ това, което казвам? - Идеята е ужасна.
Ужасна, защото не дадох моята внучка да се ожени с твоя бавно-развиващ се внук?
Това, което казваш е грях! Остани си с твоята Естер...
...сложи си я в рамка!
Това е грях! - Млъкнете!
Достатъчно!
Моля ви.
Един фалшив влак за депортиране...
Какво? - Кой го каза?
Всевишния! Лудия? Лудия го каза!
Повтори, Шломо.
Един фалшив влак за депортиране.
Какво? - Фалшив влак за депортиране.
Глух ли си, раби?
Да организираме самите ние, фалшив влак за депортиране?
Ще депортираме козите,
кравите, гъските...
към обетованата земя, към Ерец Израел. И децата.
Защо само децата?
Да ние...
децата.
Ще бъдем депортираните и германците...
Щетл, Украйна, Русия,
Палестина, вкъщи...
Свободни като птиците.
"Ой вейз мир"! Този е напълно побъркан.
Ще направим по-лесно нашето депортиране.
Добре, да ни депортират, но поне малко да се измъчат.
Гениално! Каква идея! Чудесна идея!
Шломо ти ще станеш богат!
Как се казваш?
Шломо Ротшилд. - Запомни го!
Жена ми, мрази влаковете.
Но нали никога не се е качвала!
Защото го мрази! Ти също ли си глух?
Да се дегизираме на германци, на нацисти,
какъв срам. Това е грях, Бог никога няма да ни го прости!
Една дума още и ви изхвърлям!
Влак? Давате ли си сметка?
Влак, и какво още? Защо не един кораб?
Ще качим цялата страна.
Перфектно! Прав е!
Влак!
Как ще намерим влак?
Ще го купим, вагон по вагон! И ще го приведем в действие...
С какви пари?
С общинските! И с дарения!
Колко? - И униформите?
Евреите са най-добрите шивачи на света.
Ще ги направим.
Оръжия, фалшива документация?
Оръжия? Защо, оръжия?
Фалшиви документи, да!
Ще трябва да се направят фалшиви документи!
Трябва да се говори немски език без никакъв акцент от идиш.
И да се подготви заминаването,
и да се опразни градчето без никой да си даде сметка.
Разбира се, ще го направим.
И ще тръгнем летейки, и небето ще се слее със земята,
и ще се върнат птиците.
Боже! Защо мъжете управляват света,
и един луд им показва пътя?
Йеуда, чу ли новината?
Дори глух щеше да я чуе! Отиваме в Палестина с влак!
Не те ли безпокой? - Не, защо?
Билета ще струва ужасно скъпо!
За Палестина, с кораб!
Не, с влак!
Благодаря, че ми каза, трябва да продам поясите за децата, дето купих.
Слушате един луд! Всички сте се побъркали!
Кой ще се грижи за къщите?
Не мога да тръгна, сина ми се жени след месец!
Шлойме! Направих списъка!
Виж какво ще взема.
Аз пък взимам само моя списък, не притежавам нищо друго.
Какво правиш? - Нищо няма да оставя на германците!
Да сядат на пейката ми за да гледат Естер? Никога!
Естер вече няма да е тук. - И пейката също!
Да купя влак!
Колко лесно! Да не го крия под бюрото си?
Да си взимаме ли обзавеждането или ще се връщаме?
Не знам. - Ще се връщаме ли?
Питай равина.
Ще се връщаме ли? Ще се връщаме ли?
Тишина. Тишина.
Тишина!
Не се чува нищо!
Въпросите, един по един,
и не само към мен, към Шломо също!
Не мога да отговоря на всички!
Но той е луд, идиота на градчето.
А да се депортираме сами, нормално ли ти изглежда?
Трябва да направя 5 униформи на нацистки офицери и 30 за войници.
Ицик, обувките. Хершеле ще се погрижи за шапките и каските.
Но какви, мерки?
Кажи ми, кой ще ги носи?
Кой ще бъдат германците?
Нацистите.
Извинете, трябва да отида за брашно. - Да не излиза никой!
Кой ще бъде нацист? Исках да кажа, германец?
Ицик?
Не, за Бога, да си нацист е грях.
Всичките беди ще връхлетят семейството ми.
Благодаря ти, че се сети за мен.
Янкеле?
Защо мен? Аз съм счетоводител, освен това имам язва.
Един истински германец не може да има язва.
Тогава, никой ли?
Ако никой не иска, да наемем истински нацисти.
Млъкни Янкеле, ще ни депортират наистина.
Тогава ти, Мордехай?
Извинете раби, но аз не мога.
Осъзнавате ли отговорността?
Да контактуваш с германците на немски? Аз не върша работа.
Предлагам съвета на мъдреците да избере "германците".
Добре! Страхотно! Браво!
Не мърдайте! Елате!
Добре ли направих, че отказах? - Да, да.
Защо не те попита теб? - Аз, нацист?
Боже мой, само не мен, умолявам те. Само не мен.
Съвета избра за доброто на общността,
тези, които говорят немски с по-малко акцент,
притежават германска култура, и са демонстрирали че имат
по-голямо самообладание от другите.
Решението е окончателно и ви предупреждавам, неотменимо.
Тези хората ще имат за мисия
да ни отведат на едно хубаво място,
Обетованата земя, към Палестина,
Ерец Израел, както направи Мойсей като ни изведе от Египет.
Ще бъдат отговорни пред Бог, мисията да има добър край.
Съвета избира
за всичко това, търговеца на дърва,
Мордехай Шварц, комендант на влака, началник на конвоя,
като му поверяваме най-високата отговорност.
Другите германци са:
Шмуел Хаймович, Езра Финкелщайн, Езра Харари...
Остави ги там.
Хлябове: 17. - 17?
Казах без сладки! Не са от първа необходимост!
Те са за децата. - Не.
Нито има достатъчно брашно, нито място във вагоните.
Освен това са от запасите, за Пурим за следващата година.
И ако не пристигнем за Пурим? - Няма ли да ги изядат преди това?
Как мислиш, че едно дете ще разбере кога е Пурим?
Вижда сладките, изяжда ги и си мисли:
Днес е Пурим. - Голда...
Невъзможно е да се спори с теб.
И това какво е?
Малко туршия от краставички.
Това прави: 1500 Картофени клискес, 80 kg. ферфели(тестени)
Зелки, моркови, 4200 кнедли,
латкес(картофени палачинки), клопсерс(кюфтета), телешки език...
Малка, ти ще направиш хляба с Леа. Не забравяме ли нещо?
Не забравяй да се обадиш на Ари, който ни обеща месото...
Колко си красива, дъще моя.
Щастлив ще е този, които се ожени за теб. Ще бъде Богат и хубав!
Ще видиш...
Сигурна съм в това.
Естер...
Омъжи се за мен.
Омъжи се мен преди да заминем.
Йоси, не.
Ти си стар и грозен, живееш с майка си, и си прислужник на равина.
Никога няма да се оженя за теб.
Ще се омъжа за някой истински мъж.
Разбираш ли?
Ще бъда негова...
Цялата...
Не се бутайте! За да направите дарение се наредете на опашка!
Побързай, Мандел. - Идвам, Янкеле.
Следващия. - Един дървен шахмат
от г-жа Госман. Вземи това.
Вземи. Отбележи го, Янкеле. - Да, равине.
Един шахмат дарен от г-жа Госман.
Шломо: Една ябълка. Отбележи я. Благодаря.
Следващия. Можеш да си тръгваш, Шломо.
Благодаря, Шломо. - Следващия.
Шломо: една ябълка.
Благодаря.
Да видим, това е всичко.
Благодаря много. Приятна неделя.
Трябва да се връщаме скоро.
Да, да. - Благодаря.
Да, това е масивно сребро. Бързо, нямаме време.
Хайде, готово.
Скъпи
Израел Шмехт,
скъпи братовчеде...
Това е Израел Шмехт, братовчед на жена ми,
писател на идиш със световна слава.
Израел ще дойде с нас.
Ще се присъедини към нашето начинание.
Пристигна от Швейцария, където живее
откакто е напуснал Австрия, неговата родина,
завладяна от варварите на Хитлер.
Той ще ни даде сериозна помощ.
Ще обучи нашите приятели да говорят свободно
немски без никакъв акцент на идиш,
също за културата, цивилизацията
и психологията на народа на Гьоте,
за неговата буржоазия и за войника на третият Райх.
Не разбирам. Защо е толкова трудно?
Все пак,
прилича много на идиш. Разбирам всичко.
Немския е един скован език, Мордехай
прецизен и тъжен.
Идиш е една пародия на немския. Освен това притежава хумор.
Просто изисквам, за да говорите на перфектен немски
и да загубите акцента от идиш, да забравите за хумора.
И германците знаят ли, че пародираме техния език?
Може би това е причината за войната.
Не, не и не!
Съгласен съм с теб.
Да купим цял влак, ще бъде по-евтино,
но ще заподозрат. На парче е по-скъпо, но по-сигурно.
Ще ме съсипете.
Не мога да продължавам така, искате да ми одерете кожата.
Янкеле, никой не иска да ти одере кожата,
не се сърди. Не съм виновен аз.
Няма да излезе по-малко от 10,000.
10,000 за един вагон? Нямам!
Луд ли е или какво? Това не са мои пари!
Тапициран с кожа,
доставен тайно два дни преди заминаването.
Тогава без кожа. Мордехай и кожена тапицерия ли му се иска.
5,000. Това е последната ми цена.
Янкеле, Мордехай не иска нищо от нас.
Вагоните на офицерите, са с кожа. Ако германците
се качат на влака... - По дяволите германците!
Мразя ги, въпреки че никога не съм виждал нито един!
Първия който видя, заклевам се...
Така ли ми се отблагодаряваш за всичко на което те научих?
Янкеле,
Как е язвата ти? И твоето лекарство?
Не искай от мен толкова много пари. Това е най-добро лекарство.
Колко хубав!
И евтин.
Влак!
Залегни!
Стани!
"Майн фюрер", не "майн фирер". - Фирер.
Фюрер! - Фирер.
Да. Много добре...
Майн фюрер.
Фирер.
Йоселе, Скри ли добре парите? Добре.
Твоя братовчед Авраам е комунист.
Вижда месията навсякъде. Може да стане заразително.
Загубил си е ума и може да те зарази с лудостта си.
Как беше...? "Мъже и жени от целия свят, обединете се".
Даваш ли си сметка? "Обединете се"!
Само помисли за това.
Дай му парите, и той ще направи
немската документация в тайната му печатница.
Скрий ги... - Равине,
вече ми го казахте, не съм идиот...
По-добре два пъти отколкото един...
Да, но двадесет... - След това ги скриваш...
...под ризата си, да ям "кашер" (според еврейската религия) и да спя в общността,
взимам влака, Йошка ще ме посрещне на гарата.
Щом го знаеш, защо ме караш да го повторя 20 пъти?
За да не забравя нищо. - Много добре, синко...
Вземи си сладки за из път. - Благодаря, мамо.
Довиждане!
Ще се върне само след 4 дни.
Искаш ли сладките на майка ми?
Йоселе, ти ли си? - Да, мамо, аз съм.
Братовчед ти Аби не дойде ли? Не му ли каза, че заминаваме за Палестина?
Да, но не пожела да дойде.
Защо?
Мамо, чуй ме.
Скоро, всички хора ще бъдат равни.
Според Аби, не трябва да бягаме.
Не трябва да бягаме, защото светът ще бъде една обединена държава.
Свободна. Казах ти, че нищо не знаем,
живеем изолирани от всичко.
Искаш да заминеш отново, да ме изоставиш?
Не, мамо, не е така. Слушай ме какво ти говоря.
Опознах невероятното, ние не знаем нищо.
Всичко ще се промени, това е бъдещето.
Знаеш ли какво ми каза? - Не.
"Пролетарий от всички страни,
съединявайте се"
Съединявайте се...
Каква красота.
Месията пристигна.
Аз ви го казвам. - Видя ли го?
Разбира се. Както ви виждам и вас.
Той е... Той ръководи революцията.
Ден и нощ. Променя манталитетите,
създава Новия човек.
И какво направиха със стария?
До каква възраст е възможно да бъдеш "нов"?
Ние не сме пролетарии,
ние сме евреи. - Не. Много е просто.
Месията го наричат месия,
но това е кодирано име, за да не го разпознаят.
Същото е с "пролетария".
Това е закодираното име на революционерите.
Действаме в сянка,
сблъсквайки се опасността,
скрити сме, нелегални,
революционери, утописти,
приключенци.
Стига вече, Йоси.
Ще ти дам една опасност...
Обръснал си брадата, сменил си дрехите, да не се разпознаваш?
Безсрамник! Горката ти майка!
Пролетар...
А вие какво гледате? Разкарайте се!
Хайде! Отивайте си по къщите!
Браво! Браво!
Защо единия вагон е син?
Не остана боя.
Браво!
Внимателно.
Внимателно, да не се счупи.
Ax, раби.
Нека да е ясно. Аз съм коменданта на влака, но не съм и машинист.
Имаме нужда евреин машинист,
карта на железниците и евтин локомотив.
Откъде да намеря това?
Почакай, нека се изкажа. Отиди в града да се срещнеш с Антон Леви.
Той роднина на Рашел.
Лудата старица? Кой ще си признае, че е неин роднина?
Няма значение, кажи че не я познаваш.
И как ще кажа, че тя ме изпраща? - Кой казва, че отиваш от нейно име?
Ти, равине! - Аз?
Казах ли, такова нещо?
Виждаш ли? Не те изпраща тя.
Не те изпраща никой!
Търсиш Антон Леви! Той е кочияш!
Какво общо има с влака? - Работи в транспорта!
Това е същото. Сигурно познава някой в Министерството на Железниците!
Ето пари за из път.
И не се връщай комунист като другия!
Равине, равине, Ицик се върна!
Събери Съветът на мъдреците! И преди всичко Мордехай!
Янкеле, бързо!
Штрул Гейтцл, машиниста.
Шалом Алейхем. Добре дошъл.
Алейхем Шалом. - Значи караш локомотиви?
Штрул Гейтцл не е карал
никога през живота си локомотив.
Обаче внимание! Той е висш служител
в Министерство на железниците, занимава се с архивите,
и е донесъл... дай го...
учебник: "Как да управлявам локомотив"
Винаги съм искал да стана машинист.
Работеше в канцелария, но той мечтае
за необятните пространства.
Мислите, че е един загубен евреин
и няма да може да подкара локомотива. Но той е достоен
и чудесен механик.
Един истински идиш-машинист на локомотив.
Да живее нашият машинист!
И локомотива?
Може би има някой евтин в архивите...
Здравейте, раби. Ицик..
Мордехай...
Штрул, Мендел...
Шломо и доктора. Здравейте.
Защо доктора?
Някой болен ли е?
Не! Локомотива не! Нямам!
Добре ли си?
Ето го!
Сега! Спри!
Елате!
Жалка вехтория!
Измамиха ни.
Какво има, като нова е. Само че през нощта не се вижда...!
Благодаря. Към гарата.
Надявам се си добре с географията.
Намери Палестина, тя не е тук наблизо...
Ще обиколи света, уверявам ви.
Ще видите утре сутринта.
Има мъгла в момента,
но ще изглежда по-добре, когато се оправи времето.
Ето там с червено! Търкайте добре, трябва да блесне!
По-бързо! Болта ти е прекалено голям.
Побързайте!
Хайде, хайде!
Добре... лопатата, въглищата.
Лесно е.
Манометър за налягането...
Трябва да е това. Лоста за потегляне...
Това е най-дългия влак на света.
Върви по-бързо от светлината.
Лети над облаците.
Златен е. Това е вълшебен влак!
Жалко, че не може да ни придружите.
Сбогом на бизнеса.
Отиват си нашите евреи.
Господин равине,
сигурен съм, че това е лъжа, това са само
детски работи. Простете...
Давате ли дума на общността?
Разбира се. Не се безпокоите, няма да заминаваме никъде.
Ще потуша незабавно тези слухове.
Трябва да заминаваме вече. Съседите започват да подозират
и германците наближават.
Какво означава "вече"?
Тази вечер. Готов ли е вече локомотива?
Ами... да. - Тогава, заминаваме.
Трябва да събудим децата, да предупредим хората. Каква лудост!
Раби, вече съм готов.
Добре, да вървим. Мордехай, поеми
командването.
Сура, събуди децата!
Не, не... Не съм готов!
Бог да благослови този влак
за да ни заведе живи
и здрави в Палестина,
Обетованата земя, в Ерец Израел.
Амин. - Амин.
Деца на Авраам и на Мойсей, качвайте се.
Бог да ви благослови и да ви пази.
Хайде, скъпи.
Не се бутай, аз бях по-напред!
Старците първи!
Германците в зелените вагони.
Другите към червените.
Казах без дюшеци, без мебели.
Бързо! Качвайте се! Влака тръгва след малко!
Хей ти! Казах, без мебели!
Сега е 12:20.
В 12:23, тръгваме.
Ще се успокоиш ли?
Хайде, Мордехай, да тръгваме!
Напред!
Към Палестина!
Идиот... казах дискретно!
Най-накрая.
Бабо, вече тръгнахме.
Да, ангелчета...
тръгнахме.
Янкеле!
Банката одобри кредита ти!
Банката ти дава кредит!
Янкеле...
Значи било истина.
Направиха го.
Отидоха си.
"Уверете се, че налягането на парата е на 11...
и поставете лоста напред.
В този случай, колелата, трябва да се завъртят напред,
или по часовата стрелка.
Ах!
Виж, там. - Не, там!
Стига! Чуйте ме добре, не можем да продължаваме така!
Сърцата ни няма да издържат. Престанете да виждате германци!
Един германец тук, друг там... Засега няма. Няма!
Хайде!
Готови сме.
Идва, пристига вече! Намира се на 30 километра!
По дяволите! Идва!
Не е справедливо някой да се раждат бедни, а други богати.
Маркс... го казва също. - Аз съм съгласен
с другарите Йоси и Маркс.
Бедните трябва да се раждат богати и обратното.
Млъкни, Мойтел. Кажи ми Йоси,
искам да стана комунист,
но да си запазя къдриците, моя талит и моя кафтан. Може ли?
Така ли мислиш да се превърнеш
в нов човек?
С къдрици, кафтан и талит(религиозен шал)?
Новия човек е нов.
Разбираш ли? Със стария е
свършено. - Слушай...
Благодаря ти Мойтел.
Добре казано. - Благодаря.
Слушай, не искаш ли да бъдеш съветския идеолог на влака?
Йоси, аз не съм чел Маркс.
Аз също, но това няма значение.
Ти ще напишеш всичко. - Добре.
По дяволите, гара!
Призрачен влак! Наистина! Не съм пил нищо! Чуваш ли ме?
Призрачния влак ще катастрофира с експреса след 15 минути!
5, 4, 3...
Равине! Мордехай!
Раби!
Нацистки свине! Приятно пътуване!
По дяволите!
Спря!
Раби! Мордехай!
Къде са? Къде са?
Мога да говоря с тях!
Хора са, като нас!
Имат Бог. - Кой?
Германците? - Няма германци!
Как така няма?
Няма, откъде да ги взема. - И защо спря влака?
Случва се нещо ужасно! - По-лошо от германците?
Не искам да знам! Казвай вече!
Минахме през една гара!
Нормално, това е влак. Няма да мине през пристанище.
Засякоха ни, раби.
Хайде, не губете време! Бързо!
Бързо, проклети идиоти!
Нашия влак не е в нито едно разписание.
Какво разписание? За какво говориш?
Дай ми това.
Внимание, евреи...
"Нови закони за населението
с Израилтянска религия".
Боже мой! Значи е било истина...
Какво ще правим?
Там е! Идва от противоположната страна!
Ще го взривя! Няма да минат!
Не, не е същият!
Това е пътнически влак!
Началника на гарата ще предупреди, и следващата гара ще ни чакат.
Не спря ли локомотива? Какъв е този странен шум?
Какъв шум? Как се осмеляваш да говориш така за моя локомотив?
Раби, движим се по еднопосочен път и...
Залегнете!
Чудо, мина отдолу!
Благодаря ти Боже, че издълба тунел за толкова кратко време.
Какво ще правим сега?
Трябва да съобщим на всички, че няма германци.
Сигурно вече са умрели от страх, залепени за стените на вагоните.
Отиди да им кажеш. Аз ще свикам съвета.
Ще ни причакат на следващата гара... ой... ой...
Не дискутирам заповедите на Партията, но ти не си Партията.
Сега, какво ще правим?
Изведете всички, трябва да оценя щетите.
Не е за обезщетение, нали?
Татко,
Може ли да говорим? - Всичко наред ли е?
Да...
Аз съм влюбена. - Мазел тов!(поздравления)
Мазел тов, дъще моя.
Не се плаши, това е чудесно.
Кой е щастливеца? - Сина на един богат човек.
Мазел тов, мазел тов.
Шмуел, сина на Мордехай,
търговеца на дърва.
Сина на нацист?
Да не мислиш, че ще приема вкъщи сина на нацист?
Какъв нацист? Каква къща?
Живеем във влак.
Дядо му е бил равин и той е евреин, като мен и теб!
Сами е от нашите, той е комунист.
Не ме гледай така, знам какво мислиш. Това е сина на Мордехай,
на един буржоа, на нацист. Но грешите.
Този младеж има здрав пролетарски морал, и е марксист.
Виждащ ли, татко?
Не само че е нацист,
отгоре на това и комунист?
Не е никакъв комунист!
Какво разбираш от тези работи? Отговора ми е "не".
Забранявам ви да се срещате! Дискусията свърши!
Ами ако ги заобиколим?
Няма жертви. 5 леко ранени, 28 спора, 15 все още продължават.
Нека спорят, това е признак на добро здраве. Благодаря, Янкеле.
Невъзможно е да избягаме всички гари.
Невъзможно? Няма нищо невъзможно.
За един добър войник, всичко е възможно.
Аз съм коменданта и аз решавам.
Не, решава народа! И народа реши,
че депортираните ще спят в нацистките вагони,
с нови чаршафи,
а нацистите и буржоата, ще спят на сламата във вагоните
на депортираните.
Ние също имаме право да усетим привилегията да бъдеш германец!
Амин! - Амин!
Какво ти става, Йоси? Какъв ти е проблема?
Йоселе! - Мамо!
Моя проблем?
Ако "германците", ни зачитаха,
щяха да ни го предложат досега, това ми е проблема.
Искаме справедливост!
Има право! С хубави чаршафи!
Само това ми трябваше. Моята общност се разделя.
Не трябваше да тръгваме изобщо...
Тишина!
Ти!
Ела тук!
Искаш да спиш в моя вагон? В моето легло?
Повтори след мен: "Явол, майн майор".
Яйн вол, майне майореле.
Ето разбрахте ли? Ясно ли е? С този акцент,
ще бъде мъртъв и цялата общност ще е в опасност.
Не може да е германец който си иска.
Германец, е който го е заслужил, който е направил усилия.
Фашист! - Фашисти!
Не се карайте!
Обещавам ви хубави чаршафи в Палестина.
Качвайте се по вагоните!
Това са само обещания, равине. Внимавайте!
Финалната битка все още не е започнала.
Скоро ще започне една нова ера.
Нека почакаме да почне, защо да се караме предварително.
Слушайте, относно гарите, имам идея.
Гросман... познавате Гросман, нашия шампион по шах.
Той е добър стратег,
може да помогне да предвидим ходовете на германците.
Това е картата. Какво мислиш?
Виждам само едно решение. Да заобикаляме,
да минаваме там откъдето германците, не ни очакват.
Ще загубим време. - Да.
Но никой няма да се усъмни, че сме с призрачен влак.
"Който много бърза, далеч не стига" - Виждате ли!
Само стратег ни липсваше...
Раби, знаете ли, че отиваме на изток,
към Русия а не към Англия?
За мен е все едно, имам роднини навсякъде...
Къде са евреите?
Не знам, обещаха ми, че няма да заминават.
На нас също ни липсват.
С кого ще правим бизнес сега, а?
С нас, ще видите. Истинска търговия!
Вие ли ще станете евреи на тяхно място?
Май ти харесва да се шегуваш?
Не, не... найн.
Хайде, хайде! Штрул! Напред!
"Защо" вика "За кой".
"За кой", отговорете.
Хайде, отговорете!
"За кой"...
"Защо" слушам те. - Не успяхме.
Защо? - Да, аз съм.
Не, защо не успяхте? - Тръгнаха по друг път.
Взривете вече този скапан влак!
Добре,"За кой". - Как за кой? За каузата!
Да, да.
Боже мой.
Сега съм аз наред. Наистина.
Хайл Хитлер! - Хайл Хитлер.
Документацията ви.
Боже мой!
Знаех, че няма да успеем всички,
но нека поне децата и младите да пресекат фронтовата линия
и да пристигнат живи в Палестина.
Може и жените и мъжете също. Децата имат нужда от родители.
И защо да не спасиш всички,
Защо да изоставяме старите? Какво сме ти направили?
Ако не те слуша, прати ми го на мен.
Не сте по програмата. Призрачен влак!
Разбира се... Не!
Влак с депортирани.
Има много. - Този е с евреи.
Повечето влакове за депортирани са с евреи.
и са в програмата.
Така ли?
Разбира се, но този тук, г-н Хаупщурмфюрер,
е част от една много тайна мисия,
не е част от програмата.
Транспортираме специални евреи.
Евреина си е евреин. Какво им е специалното на тези?
Тези са...
евреи комунисти.
Много опасни! Два пъти по-опасни,
защото са едновременно и евреи и комунисти.
Транспортираме ги в един единствен влак.
Много е изгодно, по този начин не извозваме евреите в един влак
а комунистите в друг.
Понеже хем са евреи и комунисти,
не може да бъдат разделени и така спестяваме един влак,
Разбирате ли това, което ви казвам?
Представете си
колко евреи и комунисти, биха искали, никога да пристигнем?
Така че, никаква програма.
Влак фантом. Много, много тайно.
Разбирам.
Да ви ескортираме ли? - Не, благодаря ви много.
Добре, още нещо.
Може би ще ми помогнете.
Всички евреи
от съседното градче, са изчезнали.
Не сте ли ги виждали?
От съседното градче?
Изчезнали...
казвате?
Всички?
Не се безпокойте,
трябва да са някъде наблизо, не може да са много далеч.
Живеят много задружно, нали знаете,
не се разпръскват по отделно.
Ще се върнат. - Така ли мислите?
Точно така.
Знам го от опит.
Обикалят, обикалят,
но се връщат...
Такава им е натурата, без съмнение.
Вие сте много интелигентен.
Изучил сте психологията на врага.
Може да се каже ден и нощ.
Продължавайте... Хайл Хитлер!
Свине! - Свине!
Мордехай, на следващата спирка си се връщам във вагона.
Разбра ли?
Спасени сме! Казвах ви, германците не са толкова умни!
Огън!
Никога няма да стигнем до Палестина, нали мамо?
Рано или късно, германците ще ни убият.
Не е така! Не всички германци са лоши.
Важното е, че продължаваме напред.
И скоро ще бъдем в Палестина.
Не усещате ли вече пустинния вятър?
Ще ви разкажа тази история.
Имало едно време един земен рай.
Една голяма пустиня,
която изглеждала враждебна и суха,
но която криела под пясъка
чудно съкровище:
Цветни градини,
овощни градини, палати, реки, животни, птици
и един силен и весел народ, пълен с енергията...
Партията реши да организира Съвети във вагоните.
След всеобщи и тайни избори,
за които никой не трябва да узнае, избрахме
по един Секретар на Съвет за всеки вагон.
Сами Шварц, партията те издига в секретар на вагон №1.
Браво, другарю! - Ще смениш вагона.
Фашист!
Остави Сами намира. Никога няма да се оженя за теб!
Никога! Не сънуваш, това не е кошмар.
Луда ли си? Кой иска да се жени?
Остани си с твоя Сами, ще го изгоня от партията.
Освен това, аз съм женен за партията,
вече не съм свободен. Ти си... ти си луда.
Далече ли е още, бабо?
Да, съкровище.
Но, Земята е свята само на едно място в целия свят?
Не е така. Цялата Земя може да бъде свята,
ако хората го пожелаят.
И няма да бъде далеч никога.
Слизайте... Отиваме, отиваме.
Време за Шабат!
Свалят ги. Ще ги екзекутират.
Хайде, момичета, бързо!
Побързайте! Побързайте!
Оставят ги да се помолят за последно!
Свали тази шапка и заповядай на твоите хора...
да махнат веднага тези нацистки каски.
Не стига, че трябва да търпим униформи ви.
Дума да не става! Главата ни е покрита.
Никъде не пише, че не може да бъде с нацистки каски?
Мордехай...
Кажи и ти нещо.
Амин.
Аз решавам какво трябва да правят моите мъже
и депортираните, също. За всички отговарям аз...
Разпореждам депортираните да носят кипа(религиозна шапчица),
а моите мъже да си останат с каските.
Ако изведнъж прелетят германски самолети над нас,
нашите униформи ще са изрядни и общността в безопасност
и жива! Това е, което има значение!
Ти си фалшив ръководител! Това е фалшив влак за депортирани!
Така ли мислиш? Само че, пред нас има истински германци.
Това означава, че имаме нужда от истински началник! Амин.
Амин.
Германците се молят заедно с тях.
Сигурен ли си? - Мога да разпозная германец!
С една книга се клатят напред-назад!
Почакай един момент.
Скапана война...!
Ало? - Да.
Потвърдиха ми, че днес е Шабат, правят петъчната си молитва.
Сигурно са германци с израилтянска вяра.
И ние какво да правим? - Връщайте се, това се обърква.
Щом са с израилтянска вяра, не знам дали се водят нацисти или евреи.
Но носят униформи и ще убият невинни!
Ние пишем историята, а сега съм затруднен как да я тълкувам!
Така че, връщайте се и да приключваме!
Шефовете винаги имат право.
Така или иначе, ако това завърши зле, историята
ще спомене за пет страхливци които избягаха...
Не! Не! Не!
Какво има сега? - Те ядат!
Отмъкнаха ни тенджерите!
Какво? Йоси Вайнтрауб!
Какво правиш? - Ядем, равине.
И молитвите? - И събранието?
Кое събрание? - Това на партията,
на което не си сред поканените, раби...
Вие продължавайте да се молите. Ние ще ядем за да не закъснеем.
Йоси, образовахте като свой собствен син.
Шабат е свещен.
И моето събрание не е ли?
Ти ме възпита в обскурантизъм, раби.
Сега ние сме материалисти марксисти ленинисти!
За нас месията вече пристигна. Бог не съществува.
Глупак! Материалист! Отстъпник! Ела да се молиш
и остави другите да се молят също!
Даваш лош пример на децата! Комунистическа свиня!
Така ли? Нацистка свиня!
Бог не съществува!
Ще го кажа още по-високо! Така че децата да чуят истината!
Не ме удряйте, аз съм луд! Какво значение има, дали съществува?
Запитали ли сте дали човек съществува?
Шломо, ти не се меси! - Оставете го да говори!
Говори, Шломо.
Бог създаде човек по свое подобие.
Колко хубаво.
Шломо, подобие на Бог...
Но кой написа това в Тората(библията)?
Човека. Не Бог.
Човека.
Написал го е нескромно, сравнявайки се с Бог.
Може Бог да е създал човека,
но човека,
човека,
Божия син,
е измислил Бог, за да се създаде самия себе си...
Можеш ли да повториш?
Човека написа библията
от страх, да не бъде забравен,
без да го интересува за Бог.
Шломо, имаме си достатъчно проблеми...
Раби,
Нито обичаме Бог, нито му се молим.
Или може би да.
Искаме, да ни помогне да преживеем,
но всички се сещаме за Бог,
само когато се отнася за нас.
Така че, въпросът не е дали Бог съществува,
а дали съществуваме ние.
Браво!
Тази молитва наистина беше хубава.
Благодаря, Шломо!
Шабес Шалом! (Шабат Шалом)
Разбра ли нещо от всичко това?
Разбира се. Бог не е сигурен, дали човек съществува.
"Човек не съществува... "
На шимпанзе ли приличам?
Tи си на ход.
Една по-малко.
Шломо, защо ти си лудия?
Така се случи.
Мястото за равин вече беше заето.
Казах си:"Стани ти лудия преди другите да полудеят"
Не се ли чувстваш самотен?
Не. Има толкова много луди...
Искам да кажа... да имаш жена.
Защо нямаш жена,
деца, дом?
Не, да не съм луд.
Ще трябва да ти взема царицата?
Щях да ги обичам много, щях да умра от любов...
или щях да полудея.
Мордехай, свършиха провизиите
Да, вярно е.
Какво ще правим? Ще отидем на покупки.
Луди ли сте. Да спрем в някое градче, да отидем на покупки...
Добро утро, един килограм моркови... "?
Трябва да го направим, децата нямат какво да ядат.
Но с какви пари? - Не, не.
Мен не ме закачайте.
Ако ви дам малкото ми останало, край с "Шварц и син" в Палестина.
Вече нямам син.
Моя Сами е комунист, а аз вероятно ще полудея...
Добре.
Ако умрем, за какво ни е
"Шварц и син" в Палестина?
Няма да има купувачи...
нито продавачи.
Обърнете се.
Люби ме, Сами.
Сега никой не те ограничава.
Вече нямаш отговорности пред никой.
Не мога да разбера.
Да ме изключат от партията без причина, това е несправедливо.
Какъв лош късмет.
Да обичаш комунист, които е син на нацист... аз съм луда.
Не издържам вече.
Ще си умра девствена. - Трябва да крия връзката ни.
Не мога да кажа на другарите... - Бивши другари...
...че излизам с най-красивото момиче,
и заради баща ти, един религиозен старец, които ни забранява...
Не го наричай "религиозен старец". Все пак твоя баща е нацист.
И това...
Не е ли по-хубаво от всичките Маркс, Енгелс и Ленин на света?
Събуди се. Два сутринта е.
Събуди се.
Ела. Ела. Сами, хайде.
Естер? Хайде, ела.
Мордехай! Мордехай! Отвори, Мордехай!
Отвори! - Какво става, германците ли?
Не, избягаха! Изоставиха влака!
Кой? - Депортираните!
Вижте, какво направиха на влака ми.
Някакви диваци искаха да ме изхвърлят от локомотива.
Да тръгваме. Ще ги арестуват и ще ни открият.
Бързо, или ще умрем всички. Бързо!
Не, не!
Това са наши братя и сестри, евреи като нас.
Не можем да ги оставим тук, това е грях.
Мръсни комунисти!
Но те са от нашите.
Ако ги измъчват, дори да тръгнем веднага няма да стигнем далеч.
Трябва да стигнем заедно в Палестина, така е писано.
Имам идея.
Другари, ще се разделим.
Късмет. Ще се видим в Москва, на Червения площад.
Слава на партията! Пролетарии от всички страни, съединявайте се!
Нали току що каза да се разделим?
Внимавай, дивако, това е единственото ми палто!
Виж, разкъса го! По-лоши сте от германците!
Фашист!
Йоси. Трябва да говоря с теб.
Защо го направи? Йоси, Йоси, кажи ми.
Всички сме, да тръгваме!
Следващия път ще кажа на хората си да стрелят.
Трябва да се спазва правилника. Както Тората.
Да стреляш по твоите братя?
Чакайте, не можем да тръгваме! Липсва Лиленфелд, шивача!
Здравейте! Здравейте! Тук съм! Тук съм!
Предавам се, аз съм евреин, като вас.
Да тръгваме! Ще го измъчват и ще каже къде сме! Ще умрем всички!
Не! Трябва да го спасим! - Да го спасим?
Те са по многобройни, по-добре въоръжени.
Офицера им е с по-висок ранг от мен.
Не можете да си представите, какво е да си истински нацист.
Само аз си знам.
Само аз. - Имам идея.
Ти луд ли си?
Хайл Хитлер!
Хайл Хитлер! Подполковник Андреас фон Глик на вашите заповеди!
Тук съм да си взема моя евреин.
Извинете Фелдмаршал, но това е моя евреин.
Не, това е моя евреин, избяга от моя влак.
Не, това е моя евреин, в моя затвор и ние го арестувахме.
Защо толкова настояваш да оставиш този евреин?
Това може да се тълкува погрешно...
Да нямаш някаква скрита симпатия към този евреин?
И към евреите като цяло?
Да не си негов роднина,
или ти също си евреин?
Не.
Как?
Не, не! Вие се шегувате!
Не съм евреин и не симпатизирам на евреите, напротив.
Много се съмнявам.
Съзирам го дълбоко в душата ти.
Да защитаваш толкова един евреин
е нещо много подозрително.
Питам се, дали не мислиш дори да го пуснеш когато си заминем,
или още по-зле, да го пазиш
и укриваш.
Може би го харесваш
и имате връзка...
Какво?
...приятелство, или дори нещо повече...
Спрете, моля ви! Вземете си евреина, вече не го искам!
Вече нямам нужда от него!
Доведете затворника, евреина! Бързо!
Ти си голям талмудист, владееш добре реториката.
Благодаря много. Хайл Хитлер! Лехайм(за живота)!
Куче! Това ще те научи как се бяга!
Отведете го във неговия вагон!
Сега съберете вашите хора и населението пред комендантсвото.
Не преигравай, да тръгваме.
Не, трябва да наложа наказание. Наказание!
Да, г-н Фелдмаршал.
Какво става?
Всички да донесат храна, нямам провизии.
И да си запалят печките, ще готвят.
Да, г-н Фелдмаршал. - Много добре.
Моля те, Мордехай, да тръгваме.
Красота, нали?
"Кашер" ли е? - Какво да е?
Дали е готово за готвене!
Лъжци! Това месо, не е готово за готвене!
Искате да ни отровите ли!
Можем да го сготвим в момента, ако искате...
Много късно. Трябваше да го приготвите преди.
Доведете ми...
Наздраве. - Наздраве.
...моя месар, моите готвачи, моите съдове. Нямам доверие на никого.
Докарайте всичките животни.
Живи! - Да, г-н Фелдмаршал.
Пълнен шаран... какъв деликатес.
Хайл Хитлер!
Сбогом, найвнико...
Уверявам ви, че нашите нацисти са ангели.
Човечни,
истински евреи, най-накрая го разбрах.
Другите са зверове, чудовища,
Не може да си представите... - Не го слушайте!
Освободили са го за да ни шпионира. Той работи за Мордехай.
Да защитаваш нацистите е анти-революционен акт.
Да го изгоним от партията единодушно. Кой е за?
Кой е против?
Единодушно изключен.
Предател. Заради това, че е шпионин на заплата
от империалистическите и фашистки сили,
Трибунала на Съветите от вагон №2
те осъжда на домашен арест.
Ще останеш по време на цялото пътуване в твоя вагон,
без да можеш да слизаш и да комуникираш с другите.
Всичките ястия бяха "кашер",
еврейски...
искам да кажа, че евреите ги ядат.
Каза ми го жена ми, която е работила
в къщата на Руденбойм, г-н Оберс...
"Кашер"!
Призрачния влак! И ми го казваш сега!
Предател! Ще изгниеш в затвора!
Ало?
Престани, ти спаси живота му.
Гордеем се с теб.
Скоро ще бъдем в Русия, свободни.
Горди с мен?
Мразят ме, каквото и да правя. - Какво говориш?
Това е истината.
Никой няма да си мръдне пръста да ме защити ако се наложи.
Никой, разбираш ли? Нито дори Сами,
собствения ми син.
Когато съм пред германците,
усещам цялата общност зад мен,
всички затаили дъх. Страхуват се за мен?
Не.
Всички треперят, искайки да се справя добре
и влака да тръгне отново.
Но също си представят и най-лошото. И знаеш ли, какво ще ги зарадва?
Да бъда първи на ешафода!
Това не е вярно, грешиш.
Само се подчиних на волята на равина и Съвета на мъдреците.
И на Бог.
Ако съм се превърнал в един истински нацист,
това е от любов към моите, да ги заведа безопасно до Палестина.
Защо ме укоряват сега?
Ти си луд.
Би ли изгорил своите хора?
Би ли се отнасял с тях като с животни,
да отделяш децата от родителите, съпрузите от съпругите,
само ако ти го поиска равина?
Ще го направиш ли?
Ти наистина си луд, какво говориш?
Никой не съм изгарял, не съм наранил никой.
Влака е една лудост, и ни подлудява всички.
Най-вече този който му е дошла тази идея.
Бях аз.
Така ли?
Тогава, всичко е наред.
Штрул, глупако, научи се да управляваш!
Хайл Хитлер! - Хайл!
Всички долу, имам нареждане да конфискувам този влак.
Моя влак?
Заповед от Берлин. Ще продължите с камиони.
Боже мой!
Беше твърде хубаво, нали?
Ще ни провалиш така близо до целта...
Питам се, дали не си малко садистичен.
Виждаш нашите беди? Виждаш ги, но си затваряш
очите и си запушваш ушите за да не се ужасиш?
Хайде!
Омръзна ми от вашия контрол!
Аз също имам заповеди! Водя тези евреи към лагер!
Така ли? В кой лагер? В Русия ли?
Вие сте почти на фронтовата линия.
Да видим, кажете ми нещо...
Вие от северна или южна Германия ли сте?
Защо?
Аз съм...
от Южна Германия...
И аз съм от Южна Германия и не разпознавам вашия акцент.
Така ли?
На коя дума, например?
Хайл Шалом. - Кои си ти?
Мордехай, не чуваш ли акцента.
Неговия акцент или моя?
Мордехай?
Казваш се Мордехай?
Шломо, Шломо!
Шломо, братле, жив си!
Манзату, моя брат циганин! Как си?
Това е Шломо, лудия. Всички са евреи!
Те са цигани, нацисти и депортирани като нас!
Аз съм началника, аз решавам! Искам този влак!
Щях да го взема, беше почти мой!
Омръзна ми да се месят в работата ми!
Аз не исках да бъда нацист!
Нямате представа как ви разбирам. Представете си, аз също...
Къде отивате? - Към Индия, с камиони.
Ние за Палестина.
Не са германци! Те са цигани, братя!
Спрете! Стига вече!
Елате, те са евреи, няма нито един германец! Елате!
Бог е голям, влака е малък,
но има място за всички.
Депортираните с депортирани, германците с германци.
Раби. Прасетата също ли ще ги качваме?
Нека се качат, Бог ще разбере.
Да ги отбележа ли? - Както искаш.
Вземи леглото,
аз ще спя на канапето.
Благодаря.
Трябваше да заподозра, че си евреин,
един германец би ми дал влака без да спори.
Хайл Хитлер! - Хайл Хитлер!
Татко, ти беше прав.
Изоставих Сами.
Мазел тов, дъще. Дай да те прегърна.
Мили Боже, добре че послуша твоя баща.
Не тъжи. Един си загубила, ще намериш друг, ти си много хубава.
Точно така, вече намерих друг... и го обичам.
Вече? Мазел тов, хвала теб Боже. Кой е?
Миран Пастайе,
циганина.
Дете мое...
предпочитам нациста.
Променил си се, сине мой.
Беше добър,
обичаше хората,
мечтаеше, вярваше в Бог.
Къде отиваш? Това ли е комунизма?
Бих отишла с теб накрая на света.
Йоси, Йоси,
моя Йоселе...
Бъди си комунист,
но стани отново мъж.
Мъж!
Тези са луди.
Пекат прасе... но на огън, това дали е "кашер"?
Добре, разбирам.
Още веднъж, моля те. - Не, утре.
Не, сега. - Не, не, утре.
И ако няма "утре"?
Добре тази вечер. Но и тази вечер все някога ще свърши.
Когато свърши, ще започнем "утре".
Вярваш ли, че ще има "утре"? - Да, но не тази вечер.
Благодаря, красавецо.
Не е възпитано да се подслушва.
Аз... не подслушвах.
Искаше да ги запалиш ли?
Аз? Не, никога!
Искаш ли аз да те запаля?
Не... искам да кажа...
Да.
Партията забранява любовта, без здрава идеология...
пролетарска...
Приготви се, красавецо.
Тази нощ ще ви обичам
и теб и твоята Партия
както никога не са ви обичали...
една истинска революция.
Трябва да следваш идеите си...
Разбираш ли ме?
Да.
Не докосвай кравата ми, все още е "кашер".
Да не си си глътнал "Страдивариус" -а?
Мислят си, че са измислили цигулката! Свири!
Да.
Ела! Елате, елате!
Защо винаги казвате не?
А ти какво правиш тук?
Представя повече от една трета от хората във влака.
Мястото му е тук.
Все още можем да се върнем. Германските войски са
на фронтовата линия.
Няма да успеем да преминем.
Целия този път напразно?
Ще минем.
Кой е за?
Какво казва? Кой е за?
Имаш ли нужда от нещо?
Тогава, изчезни.
Кажи ми, Шломо,
Никога ли не си желаел някоя жена?
Да обичаш жена, да живееш с нея?
Да.
Обичал ли си някоя?
В миналото?
Обичаш ли я още?
Ще загинем ли, Шломо?
Кой е тази жена?
Това си ти.
Штрул, спри влака.
Трябва да е тук някъде.
Спри влака.
Намери ли я?
Не, но млъкнете, търсим я.
Раби,
толкова ли ни мразят, че да скрият дори и фронтовата линия
само за да ни дразнят?
Какво сме им направили?
Не знам.
Боже мой! Германците! Този път, е свършено!
Не, страхотно,
на фронтовата линия сме!
Стрелят от двете страни от същото разстояние!
Точно по средата сме!
Свободни сме!
Стигнахме съветската територия.
Мнозинството останаха и прегърнаха комунизма.
Други отидоха към Палестина. Най-вече, циганите.
Други към Индия,
Най-вече, евреите.
Штрул продължи до Китай,
стана началник гара в едно градче.
Естер,
красивата Естер,
се установи в Америка където имаше много деца, все красиви.
Това и истинската история на моя "щетл".
Всъщност, почти истинската.
Щетл, щетл, щетеле,
не ме забравяй,"щетеле",
тръгнах си един хубав ден с влак
за да отида много далеч.
Щетл, щетл, щетеле,
ще помня твоите хора,
това е което все още ме поддържа жив,
тяхната върховна лудост,
тяхната върховна лудост.
Влак на живота.
Translation ZALMEN BEHAR